NAZISTERNA
En varning från historien
I södra Bayerns bergstrakter,
på Obersalzbergs sluttningar-
- byggde Adolf Hitler
sin tillflyktsort - Berghof.
Här kunde han slappna av
genom att titta på film.
Han gillade särskilt en film.
EN BENGALISK LANSIÄR
Medlem av Hitlers SS-livvakt
1936-1943
Det var definitivt hans favoritfilm.
Han satte sig ned
och gnuggade händerna.
"Den börjar, den börjar", sa han.
EN BENGALISK LANSIÄR
1935
Varje knapp representerar trupper.
Det är flest knappar
vid nordvästra gränsen.
Vi har 300 miljoner människor att
skydda, och den största faran är där.
Han pratade jämt om den
och det väldiga brittiska imperiet.
Hur ett så pass litet folk kunde bygga
upp och kontrollera något sånt-
- och hålla ordning där.
Styret i Indien övertygade Hitler om
den ariska rasens överlägsenhet.
1941 sa han:
"Låt oss lära av engelsmännen,
som med 250 000 man-"
"-däribland 50 000 soldater,
regerade över 400 miljoner indier."
"Vad Indien var för England ska
de ryska territorierna bli för oss."
Täck mig. Jag klarar det härifrån.
Men 1939 hamnade Hitler i krig med
landet han beundrade - England-
- och blev allierad med landet
han ville kolonisera - Ryssland.
Hur kom det sig att han gick in i,
ur hans synvinkel, fel krig?
FEL KRIG
Den 30 januari 1933, samma dag
som Hitler blev rikskansler-
- anordnade nazisterna
en fackelparad i Berlin.
Efter åren av arbetslöshet, inflation
och politisk osäkerhet, lovade Hitler-
- att Tyskland skulle återfödas
och nationalstoltheten återupprättas.
Tyskland skulle åter bli en
världsmakt med en ny utrikespolitik-
- som styrdes av en mans begär.
Alla sanna tyskar,
särskilt stormtrupperna-
- var nu tvungna att lyda sin Führer.
Den stora tiden har bara börjat.
Tyskland har vaknat.
Vi har vunnit makt i Tyskland.
Nu måste vi vinna över
det tyska folket till vår sida.
Jag vet, mina kamrater,
att det måste ha varit svårt ibland-
- när ni längtade efter förändringar
som aldrig kom.
Så vi måste om och om igen säga
att kampen ska fortsätta!
Ni får inte agera på egen hand.
Ni måste lyda och ge efter!
Ni måste underkasta er det
överväldigande behovet av lydnad.
Ekonom och bankir
sedan 1931
I nazisterna såg man en välkommen
förändring från Weimarrepubliken.
Under Hitler skulle krigsmakten ha
alla vapen, tanks och flygplan-
- man behövde... och mer därtill.
Återupprustningen fick bukt med
den sista arbetslösheten-
- så att hela befolkningen arbetade-
- tjänade pengar
och fick mat på bordet.
Återupprustningen övervann även
kapitulationens skam-
- och genom att ha
en normal armé-
- kan man säga
att vi åter var en jämlik nation.
Vapenindustrin betalades
genom en rad komplicerade lån.
Planen togs fram av rikets
finansminister - Hjalmar Schacht.
Schacht var synnerligen intelligent-
- och enligt min mening
den viktigaste monetära experten-
- i sin generation.
I början tror jag att Schacht
var fri att göra ungefär som han ville.
Hitler brydde sig inte om hur Schacht
ordnade det ekonomiska miraklet.
Som ett typexempel på relationen
med hans underlydande-
- sa han åt Schacht att sköta det
som han ville, och han sa senare:
"Jag har aldrig pratat med Schacht
om vad vi har till förfogande."
"Jag nöjde mig med att säga, 'detta
behöver jag och detta måste jag ha'."
Herr Professor, vi filmar!
Hitler var besatt av
"de starkastes överlevnad"-
- och Goebbels propagandafilmer
speglade den besattheten.
Hitler ansåg att människor var djur,
och det starkaste djuret vann alltid.
Om hans underlydande var starka
nog skulle de lyckas utan hans hjälp.
Så vackra och starka djur,
inbegripna i en kamp på liv och död.
Men i skogen hade de levt i frid.
Kära Fräulein Volkmann-
- ett fridfullt liv
finns ingenstans i naturen.
Men Herr Professor,
alla djur äter inte varandra.
Kanske inte,
men alla lever i en ständig kamp-
- genom vilken de svaga förgörs.
Precis som det var med djur var det
med framstående män och länder.
Hitler ansåg att hela världen
var inbegripen i en ständig kamp.
Denna teori utvecklade han
i "Mein Kampf", som han skrev 1924.
Han skrev även
att Tyskland behövde utvidga sig.
Precis som britterna
behövde de kolonier-
- och han visste var de fanns.
"Vi stoppar den eviga marschen
söder- och västerut i Europa-"
"-och vänder blicken österut."
"När vi talar om ny mark i Europa
tänker vi främst på Ryssland-"
"-och underlydande gränsstater."
"Själva ödet
verkar vilja leda oss ditåt."
Även om Hitler inte offentligt sa
att han ville erövra Östern-
- sa han upprepade gånger
vad landets centrala problem var.
Tyskland var inte stort nog.
Vi har inte deras kolonier.
Vi har inte alla de möjligheter
som internationella kontakter-
- ger dessa länder och folk.
Vårt rike,
som är så fullproppat med folk-
- och som har så få
av livets nödvändigheter-
- måste styras på ett försiktigt
och eftertänksamt sätt.
Vi klarar inte detta utan planering.
Hitler var dock öppen med
ett utrikespolitiskt mål:
Han ville åtgärda det orättfärdiga
i Versaillesfördraget-
- genom vilket Tyskland hade förlorat
områden efter första världskriget-
- och hade begränsats till en armé
om 100 000 man.
På den tiden var de unga
entusiastiska och trodde på Hitler-
- och tyckte att det var härligt
att få övervinna konsekvenserna-
- av första världskriget,
och särskilt Versaillesfördraget.
För att ändra Versaillesfördraget
vände sig tyskarna till England.
Engelsmännen beundrades av
den tyska härskarklassen.
De tog till sig det de såg som
de engelska gentlemännens ideal:
Lantegendomar och rävjakt.
Jag hoppades alltid att England,
och nu talar jag som engelsman...
Att England skulle se
vad Tyskland planerade-
- och gå med på att dela Europa.
Engelsmännen ville inte dela Europa
med tyskarna, men de ansåg-
- att man skulle sträva efter en
uppgörelse med den tidigare fienden.
Den allmänna åsikten i Storbritannien
var att Frankrike-
- och vi var givetvis delaktiga...
Att Frankrike hade lagt
ett för hårt avtal på Tyskland 1918-
- och att det borde korrigeras.
Det fanns en känsla av
att vi borde ha gjort det bättre.
Kalla det för skuldkänslor om du vill,
men jag vet inte om det stämmer.
De första frukterna av Hitlers försök
att uppvakta britterna kom 1935-
- då ett örlogsavtal undertecknades
vilket lät Tyskland utöka flottan-
- utöver Versaillesfördragets gräns.
Hitler sa att dagen då avtalet skrevs
under var den lyckligaste i hans liv.
Hitler skickade nazisten
som fått till stånd avtalet-
- Joachim von Ribbentrop,
som tysk ambassadör till London-
- sommaren 1936.
Uppgiften var till hundra procent-
- att bilda en tysk-brittisk allians.
Han hade framgångsrikt
fått till stånd örlogsavtalet-
- och det skulle krönas
med en tysk-engelsk entente.
Och det arbetade han med i början.
Ribbentrop gjorde ingen succé.
Britterna ville inte ha ett omfattande
alliansavtal med Nazityskland.
Dessutom gjorde Ribbentrop
en rad fadäser-
- som att hälsa kung Georg VI
med nazisthälsningen.
Ribbentrop ansågs inte vara
en gentleman.
Han ville betraktas som en gentleman.
Han var ju von Ribbentrop.
Han var inte bara en oborstad nazist,
men det fungerade inte alls.
Inte ens i de kretsar som ansåg att vi
skulle komma överens med tyskarna.
Jag tycker att hans uppdrag
var en ren katastrof.
Ibland skrek han och var rasande.
Han kastade pennor på sekreterarna.
Så privat betedde han sig väldigt
enfaldigt och väldigt uppblåst-
- och britterna gillar inte
uppblåsta människor.
Han var väldigt frispråkig
och högröstad.
Goebbels sa om Ribbentrop:
"Han köpte sitt namn-"
"-han gifte sig till pengar
och bluffade sig till sitt ämbete."
Greve Ciano, Italiens utrikesminister,
sa att Mussolini hade fällt yttrandet:
"Det räcker att titta på hans huvud
för att se att han har liten hjärna."
Ribbentrop var avskydd av
nästan alla andra ledande nazister-
- men Hitler stod ändå bakom honom.
En dag sa Hitler,
när Ribbentrop inte var närvarande:
"Det är så lätt med Ribbentrop.
Han är alltid radikal."
"Alla andra
kommer hit med problem."
"De är rädda, vill vara försiktiga-"
"-och jag måste lyfta upp dem
och ge dem styrka."
"Ribbentrop är redan upplyft
och jag behöver inte göra något-"
"-förutom att bromsa,
och det är mycket bättre."
Ribbentrop visste hur Hitler
fungerade. Han visste att Hitler-
- alltid såg positivt på personer
som kom med radikala lösningar.
Det spelade ingen roll om
Hitler inte höll med om lösningen.
Han prisade ändå personen
som kom med den.
Denna insikt saknade en mycket mer
intelligent man i Hitlers regim.
Schacht trodde att Hitler skulle
lyssna när han sa att ekonomin-
- höll på att överhettas
och att man riskerade hyperinflation.
Schacht var väldigt självsäker-
- och han trodde felaktigt att han
kunde använda sitt inflytande-
- för att få Hitler under kontroll.
Han var säker på att kunna
genomföra tuffa ekonomiska åtgärder.
Istället blev Hitler rasande på
sin finansminister. Schacht ersattes.
Ekonomin anförtroddes nu en man
som inte kunde nåt om finansteori-
- men som var en erkänd radikal.
Hermann Göring.
Man kan säga att han var
en munter prick.
Han visade sig gärna på styva linan.
Han älskade ringar och diamanter.
Han hade roliga hobbies.
Han älskade tavlor-
- och att bo i lyx i Karinhall
i närheten av Berlin.
Där byggde han
ett slags slott för jakt.
Det var helt fantastiskt.
På ovanvåningen
hade han ett elektriskt tåg.
Olika tåg som for omkring,
och där lekte han som ett barn.
Så förutom att han
tjänade Hitler troget-
- så var han ett stort barn.
Det var många som trodde,
särskilt de ekonomiska experterna-
- att i slutet av 1938 skulle det
ekonomiska programmet kollapsa.
Vi alla, även jag, hade underskattat
vad som kan åstadkommas-
- genom statens makt,
genom lönestopp, genom prisstopp-
- genom valutakontroll och
med hjälp av koncentrationslägren.
Det varade längre än man trodde.
Vad skulle Hitler ha sin armé till?
Till en början verkade svaret vara-
- att reparera de värsta följderna
av Versaillesfördraget.
1936 flyttade Hitler trupper till
det demilitariserade Rhenlandet-
- utan större internationella protester.
Vid ett hemligt möte 1937
sa han till sina generaler-
- att Tyskland måste växa
för att överleva, och att-
- Tysklands problem endast kunde
lösas genom att bruka våld.
Österrike och Tjeckoslovakien
pekades ut som de första målen.
Generalerna var inte entusiastiska.
De kom med sakliga invändningar
mot Hitlers idéer.
På 3 månader hade försvarsministern
och överbefälhavaren sparkats-
- efter personliga skandaler.
Hitler passade på att utnämna
den mest radikala nazisten av alla-
- till överbefälhavare
för krigsmakten - sig själv.
Det var i södra Bayerns bergstrakter
som Hitler drömde om-
- Tysklands kommande storhet.
Han sa senare
att han fick sina bästa idéer där.
På eftermiddagarna
gick han på promenader.
På kvällen återvände han till Berghof
som sköttes av Herbert Döhring-
- som tillhörde Hitlers livvakt
- SS Leibstandarte.
Hitler var väldigt strikt
med renlighet och organisation-
- men det passade mig, för det var
en utmaning att göra saker rätt.
Hitler var väldigt lynnig.
Hela hans uttryck
kunde ändras på några timmar.
Han gjorde djupt intryck.
Hans blick gick rakt igenom en.
På Berghof hängav sig Hitler åt
att planera de väldiga städer-
- han skulle bygga
i sitt nya Tyskland.
Herbert Döhring fick ständigt vika
och vika upp stora byggnadsplaner-
- så hans mästare fick drömma.
Ibland verkade det vara
allt Hitler gjorde.
Lade han mest tid
på sina byggnadsplaner-
- eller på verkligt regeringsjobb?
Det var definitivt
hans byggnadsplaner.
Han funderade alltid på sina
byggnadsplaner, även när han reste.
Han förde alltid anteckningar
som han sedan jobbade på hemma.
När Hitler inte drömde om blivande
tyska städer eller tysk expansion-
- flydde han in i fantasin
genom att titta på filmer.
Alltid två filmer per kväll.
Han föredrog eskapistisk
underhållning, och Goebbels såg till-
- att det fanns många att välja på.
Ibland lät han ringa upp Goebbels.
"Den här filmen är värdelös.
Släng den!", brukade han säga.
På Berghof våren 1938 såg Hitler
en chans att ta första steget-
- för att uppnå en av sina drömmar:
Att införliva
andra tysktalande folk i riket.
Han utnyttjade politisk oro
i grannlandet Österrike-
- som redan var
väldigt nazistinfluerat.
Efter att ha undersökt
att ingen skulle lägga sig i-
- skickade han tyska trupper
över gränsen.
Majoriteten av österrikarna
välkomnade tyskarna.
Österrikarna hade också lidit
efter första världskrigets avtal.
Nu, tillsammans med Tyskland,
var de åter en maktfaktor.
Det var de bästa dagarna i mitt liv
när vi gick in i Österrike.
Jag åkte med Hitler
i den sjätte bilen. Mina ögon tårades.
Alla mina drömmar om att
återförena Österrike och Tyskland...
Kom ihåg att Österrike
styrde Tyskland under 600 år.
Efter nederlaget 1918
och Versaillesfördraget-
- var det som en dröm.
Många i England tänkte nog,
"de är ju trots allt tyskar"-
- "och om det är vad de vill..."
Men det var
ett obehagligt maktövertagande.
Wien, den 15 mars 1938
Tyska män och kvinnor...
Härmed förkunnar jag att
det tyska folkets gamla östlig land-
- från och med nu är den yngsta
bastionen i den tyska nationen-
- och därmed även i det tyska Riket!
Jag tror att vi grät.
Tårarna rann nedför våra kinder.
Detsamma gjorde de
som stod bredvid.
När Hitler kom till mig glömde jag
nästan att räcka fram handen.
Jag såg bara på honom
och såg hans goda ögon-
- och i mitt hjärta lovade jag
att alltid vara honom trogen.
Jag höll mitt löfte.
All ledig tid utanför skolan-
- gav jag till uppgiften,
för han hade kallat oss.
Han sa till oss:
"Ni ska alla hjälpa mig
att bygga upp mitt världsrike-"
"-som ska bli ett gott rike
med lyckliga människor-"
"-som tänker på och lovar
att vara goda människor."
Men det skulle inte bli ett gott rike.
Heinrich Himmler, ledare för SS-
- var en av de första tyska nazisterna
i Österrike.
Precis som Hitler ansåg sig Himmler
vara en radikal och en visionär.
Denna före detta kycklingfarmare
gjorde slottet Wewelsburg-
- till andligt hem för SS - elitgruppen
som sprungit ur Hitlers egen livvakt.
Detta var de överlägsna varelser
som skulle krossa Tysklands fiender.
Himmler drömde om möten här,
som riddarna kring runda bordet-
- endast underställda
sin egen kung Arthur: A dolf Hitler.
Här skulle de planera styret
för sitt världsrike.
1938 sa Himmler:
"Tysklands framtid är antingen ett
germanskt storrike eller inget alls."
"Om vi i SS gör vår plikt
så kommer Führern att skapa-"
"-detta germanska storrike
som ska bli det största rike-"
"-som mänskligheten har skapat."
I Österrike, det första territoriet
i det nya Stortyskland-
- visade SS och nazisterna
hur de tänkte styra:
Med intolerans och grymhet.
Precis som i tyskland gjorde
nazisterna judarna till syndabockar.
Man hade inga lagliga rättigheter
och inget skydd.
Vem som helst
kunde göra vad som helst med en.
Österrikiska judar tvingades till
uppgifter som förödmjukade dem-
- som att skura rent gatorna.
Jag fick också skura gatorna en gång.
Jag minns inget förutom att jag såg
en välklädd ung kvinna i folkmassan-
- och hon höll upp
en blond, vacker flicka-
- med lockigt hår,
så att hon bättre kunde se-
- hur en 20-åring
sparkade på en gammal jude-
- så att han föll till marken.
Alla skrattade, hon också-
- som att det var härlig underhållning.
Österrikes judar blev så förföljda
att många flydde-
- men först tog SS självklart
nästan alla deras pengar.
Walter Kammerlings föräldrar
vinkade av honom på Wiens station.
Det var en mardrömssituation.
Jag lämnade Österrike
som i en dimma.
Först fler dagar senare slog det mig,
när jag ville tala med mina föräldrar-
- men det gick ju inte,
för de var inte där.
Efter nazisternas maktövertagande
återvände Hitler till Berlin-
- och ett stormande välkomnande.
Han var mer populär än nånsin.
I hans nya rike
fanns fler än 80 miljoner tyskar.
Förnedringen i Versailles hade
nästan glömts... men bara nästan.
I ett lyckorus vände Hitler blicken
mot Tjeckoslovakien.
Hans anspråk gällde främst
sudettyskarna i gränsområdena-
- som han ansåg
också borde stå under hans styre.
Men det var inte alla generaler som
stöttade Hitlers expansionsplaner.
Vissa, som general Beck, fruktade att
han ledde Tyskland mot världskrig.
I hemlighet lät de britterna
ta del av deras oro.
Från den stunden
höll Beck och den gruppen generaler-
- kontakten med oss på hemlig väg.
Kontakten gick genom mig.
Deras tanke var väl:
"Om ni och Frankrike står emot Hitler
så gör vi något åt honom-"
- och vår tanke var snarare, "gör
något åt honom så kan vi hjälpa er".
Men för varje framgång Hitler hade-
- blev chansen för generalerna att
göra sig av med honom allt mindre.
Tyskland hotade Tjeckoslovakien
och den brittiske premiärministern-
- försökte förhindra krig.
Chamberlain mötte Hitler två gånger,
och varje gång ökade Hitlers krav.
Chamberlain reste till ett sista möte
den 29 september, 1938.
Som liten pojke
brukade jag säga till mig själv:
"Om du inte lyckas till en början,
så försök igen och igen."
Det är det jag gör.
När jag återvänder
hoppas jag kunna säga-
- det Hotspur säger i "Henrik IV":
"Ur denna brännande fara,
för vi detta blomster i säkerhet."
Chamberlain satt bredvid Ribbentrop,
som nu blivit utrikesminister-
- då bilkortegen färdades
till konferenslokalen i München.
Med hjälp av Mussolini och Göring
nådde man en överenskommelse.
Hitler fick ta Sudeterna
om det var hans sista territoriekrav.
Chamberlain visste vad den allmänna
opinionen i Storbritannien var-
- och vad den allmänna opinionen
i kolonierna var.
Hans känsla var,
vilket jag tror att han hade rätt i-
- att allmänheten inte skulle förstå
om man blev Frankrikes allierade-
- i ett krig mot Tyskland-
- för att förhindra att tyskar
fick knyta sig till andra tyskar.
Men Hitler var missnöjd.
Kort efter att avtalet skrivits på
sa han att han hade blivit lurad.
Dagen efter Münchenkonferensen
hörde jag från några personer-
- som hade varit på samma hotell
som Hitler eller hans män-
- adjutanter och liknande,
och Ribbentrop...
De sa att Hitler ansåg att han hade
misslyckats med att få sitt krig.
Att han hade tagit...
"De har lurat mig på mitt krig",
sa han.
En soldat tog med sig en filmkamera
när han gick in i Sudeterna.
Bilderna påminner om det segerrika
intåget i Österrike ett halvår tidigare.
De tyska arméofficerarna
var också extatiska.
Nu kontrollerade de Tjeckiens
gränsförsvar - taggtråd, bunkrar-
- och minfält, med vilka tjeckerna
försökt försvara sitt land.
Resten av Tjeckoslovakien
låg nu öppet för den tyska armén-
- och deras överbefälhavare
- Adolf Hitler.
Tjeckoslovakiens president Hacha
inbjöds till Berlin i mars 1939-
- för förhandlingar.
Hitler förödmjukade Hacha
genom att låta honom vänta.
Han var upptagen med att titta på
en av Goebbels senaste komedier-
- som hette "Ett hopplöst fall".
Äntligen!
Fartyget lägger ut,
du måste genast gå i land!
- Där är hon. Jenny!
- Pappa!
Hitler mötte till slut Hacha
kvart över ett på morgonen.
Han sa att om några timmar skulle
tyska trupper invadera hans land.
Fyra på morgonen lämnade en
bestört Hacha över Tjeckoslovakien-
- i Hitlers vård.
I gryningen firade Hitler.
Manfred von Schröder var där.
Det var en privat fest,
en slags segerfest med champagne.
Hitler drack mineralvatten, och det
var fantastiskt att se hur han var-
- när han var bland vänner och inte
behövde bete sig som en statsman.
För det första så satt han så här.
Han hade öppen skjorta.
Håret var så här.
Han drack sitt mineralvatten,
och så pratade han så här hela tiden.
Samtidigt dikterade han.
En kungörelse till det tyska folket-
- en annan till det tjeckoslovakiska
folket, och ett brev till Mussolini-
- som skulle skickas med prinsen av
Hessen nästa morgon - allt samtidigt.
Jag var bara 24 år då.
Det är så ett geni beter sig hemma.
De tyska trupperna som skulle gå in
i Tjeckoslovakien den morgonen-
- skulle ta ett betydelsefullt steg.
Denna gränsstolpe markerar den
gamla gränsen mellan Sudeterna-
- och resten av Tjeckoslovakien.
Genom att gå över den gränsen
visade Hitler att hans påstående-
- om att bara vilja ena
tysktalande folk var en bluff.
Landet som trupperna gick in i
hade ingen tysktalande majoritet.
Detta var en invasion.
Tjeckiska motståndsrörelsen
1938-1945
Tjeckoslovaker i gränsområdena
angreps och slogs med gevärskolvar.
Folk var tvungna
att fly med sina små barn.
Det var så det var.
De var hjärtlösa.
De var verkligen obarmhärtiga-
- och de svor åt vårt folk
helt utan anledning.
Varför skulle de ha den rätten?
Det här var Tjeckoslovakien.
Varför skulle de ha rättigheter
över andra länder?
De har ingen rätt.
Inga hurrande människor
som i Österrike och Sudeterna.
Den här gången betraktades
militärparaden av en tyst folkmassa.
Hitler besökte Prag och dess slott,
kungarnas gamla residens-
- mindre än 24 timmar efter
att han mött president Hacha.
När Hitler blickade ut över Prag
fylldes han av glädje.
Men det var inte alla nazianhängare
som var lika nöjda som Führern.
Det förändrade allt,
Från den stunden stod det klart-
- att Hitler var en imperialist
som ville erövra allt han kunde-
- och det hade inget med tyskarnas
självbestämmanderätt att göra-
- som i Sudeterna.
Men nu var det slut med det,
och det han gjorde sen var hemskt.
Det kom som en stor chock
för Chamberlain
Han trodde att Hitler skulle rådgöra
med honom innan han gjorde nåt.
Det öppnade Chamberlains ögon.
Det var på sätt och vis som Saulus
på vägen till Damaskus.
Britterna visste att Hitlers nästa krav
skulle vara f. d. tyskt territorium-
- i Polen. Den här gången lovade
Chamberlain att motsätta sig det.
Om ett försök görs
att förändra situationen med våld...
... på ett sådant sätt att
den polska självständigheten hotas...
... skulle det oundvikligen innebära
ett världskrig-
- i vilket detta land skulle engageras.
Hitler krävde tillbaka Danzig.
Det var en stad som låg i den polska
korridoren mellan Östpreussen-
- och resten av Tyskland.
Krisen stegrades och Hitler
drog sig tillbaka till Berghof.
Stämningen på Berghof
i juni-augusti 1939-
- var mycket, mycket spänd.
Det hölls möte efter möte,
både dag och natt.
Telefonsamtal
med både goda och dåliga nyheter.
Situationen blev kritisk när England
skrev en hjälppakt med Polen.
Hitler blev ifrån sig.
Hitlers dröm om en allians
med Storbritannien hade krossats.
Istället stod han inför krig
med Storbritannien och Frankrike.
Han behövde en radikal lösning.
Ribbentrops resa till Moskva innebär
ett obegripligt steg i tysk diplomati.
Var är principerna i "Mein Kampf",
och vad har Ryssland-
- gemensamt med Tyskland
som är värt att offra freden för?
Sen våren 1939, i samband med
handelssamtal med Sovjetunionen-
- hade nazisterna skickat trevare
om en allians mellan länderna.
Den 23 augusti skrev Ribbentrop
under en icke-angreppspakt-
- med Sovjetunionen för att skydda
Hitler från krig på två fronter.
En hemlig del i pakten garanterade
Stalin en del av krigsbytet-
- när Hitler invaderade Polen.
Hitler var nu allierade
med sin ideologiska fiende.
Samtidigt som pakten skrevs under
i Moskva, stod Hitler med gäster-
- på terrassen på Berghof
och blickade upp mot skyn.
Hela himlen var i uppror.
Den var blodröd, grön, svavelgrå,
svart som natten, kompakt gul.
Alla betraktade det med fasa.
Det var skrämmande.
Det var samtidigt som pakten
med Stalin undertecknades.
Hitler stod också där...
... i en av sina typiska poser.
Alla tittade på. Om man hade varit
klen i nerverna hade man blivit rädd.
En ungersk kvinna i Hitlers följe såg
upp mot himlen och sa till Führern:
Hon sa: "Min Führer,
detta bådar inte gott."
"Det innebär blod, blod
och åter blod."
"Förödelse och fruktansvärt lidande.
Blod och åter blod."
Hitler var helt chockad.
Han skakade nästan och sa:
"Om det måste ske, låt det ske nu!"
Han var upprörd, håret stod på ända-
- och han blickade ut i intet.
Sedan sa han adjö, gick upp
på övervåningen och kvällen var över.
Den 1 september 1939
invaderade Tyskland Polen.
Den 3:e förklarade Storbritannien
och Frankrike krig mot Tyskland.
Daniel Dahlberg
FilmTextarna AB, 2008